Vi kan ikke bringe alle hjem. Vi mangler nogle bestanddele-
- men nogle kan vi genskabe med din hjælp.
- Jeg har gjort forfærdelige ting. - Coral Gables-attentatet?
- Jeg blev manipuleret af en stor kanon. - Hvem?
- Hvad med Samantha? - De tog også hende.
De gør ikke en lille pige fortræd, vel?
- Vi havde intet kendskab til dem. - Eller hvor dybt de infiltrerede os.
Vi var gift i 47 år.
Nu ser jeg kun en mand, der spytter blod og får kunstigt åndedræt.
Fabrikken tog ikke kun min mand. Den tog mine minder.
Og hvor mange af de 47 år røg din mand?
Du er vel klar over, at rygning kan bidrage til lungefibrose.
Faktum er, at meget kan stå bag din mands tilstand.
Rygning, genetik, sure opstød.
Han indåndede giftigt støv det halve liv-
- og du påstår, at han døde af halsbrand.
Jeg påstår, at minderne kun bliver værre, når jeg taler til juryen.
Hvordan går postjobbet?
Gode frynsegoder, men man står op hele dagen. Jeg vil videre.
Jeg tog en dreng mere i at snyde. De kan ikke se, at de skader sig selv.
- De er unge. Det var vi også engang. - Hvordan kan du forsvare dem?
Hvem? De succesrige? Opportunister?
- De onde. - Alle har ret til et godt forsvar.
- Sophia. Hvordan går det? - Det er godt at se dig.
Det er dejligt at se jer alle igen efter så mange år.
Nu hvor præsident Martinez kender til os er vores dage her talte.
Heldigvis har Thomas forberedt vores hjemrejse.
Jeg overtager den planlægning. Vi mangler lidt råmateriale.
Isotoper og spormineraler.
Vi må få det tilbage, som vi reddede fra styrtet-
- som kan åbne en portal.
I er øjensynlig ubekvemme. Kan nogen forklare hvorfor?
Jeg venter...
Isabel? Alle venter på, at du siger noget.
Vi påskønner de ofre, du og de andre har gjort, Sophia.
Låst inde i alle de år, men at bo her har haft en stor indvirken på os.
De fleste af os trives her og vil ikke vende hjem.
- Jeg forstår. Hvor mange føler det? - Mange.
De fleste jeg repræsenterer føler det og det gælder vist alle.
For første gang føler vi håb. Vi har dannet familier.
- Vi skaber os et liv her. - Jeg forstår det.
Men I ved, hvad der vil ske med indbyggerne.
Vi har alle svoret samme ed. Vi må ikke skade velvillige civilisationer.
Indfødte som ikke er en trussel mod os.
Vi må ikke glemme, hvorfor vi kom.
Vores planet er knap nok beboelig og vi står foran andre trusler.
Jeg hører, hvad du siger.
Men vi svor alle samme ed. Vi finder en måde at overleve på.
Det lover jeg, men vi må tage hjem.
Det er mine ordrer.
Spred beslutningen. Sophia og jeg henter nøglemodulet.
Vi kan gå til næste face, når det er aktiveret.
Tak.
- Kendte du til det her? - Jeg har hørt nogle kommentarer.
- Jeg kendte ikke omfanget. - Det er dit job at vide det.
Jeg har fulgt dine ordrer. De vidste ikke, hvad kernefusion var.
Nu kan de skabe de materialer, vi skal bruge.
Jeg påskønner dine bedrifter, men du har gjort andre ting.
- Hvad taler du om? - Du har skabt et finansimperium.
- Det var for at kunne vende hjem. - Er der ikke andet, du vil fortælle?
Du gjorde det her, da jeg var barn for at få mig til at tilstå.
Det fungerede før. Hvor lang er rejsen i morgen?
Et par timer i hver retning.
- Skal du ikke med? - Jeg skal møde nogle bankfolk.
- Du ser nervøs ud. - Det er jeg.
- Er du sikker på at ingen fulgte efter? - Ingen kender til det.
- Jeg vil ikke undervurdere din mor. - Bare rolig.
Hun tror, at jeg er hendes tro tjener.
Talte du med dem efter mødet?
- Jeg måtte vælge mine ord nøje. - Hvilken side vælger de?
De ville være imod planen-
- men hvis vi gennemfører den, så bliver du vores nye leder.
Du gør det, ikke?
Gennemgør det her.
Din tid er inde, Thomas. Tænk, hvad vi kan opnå med dig ved roret.
- Stop. - Hvad?
Du skal ikke manipulere mig.
Det handler ikke om os. Det handler om hvad der er bedst for vores folk.
Min mor giver mig intet valg. Jeg låser modulet op-
- og når hun er færdig, slår jeg hende ihjel.
- Gør det ondt? - Nej... Jo, det gør det.
Benet føles bedre.
- Det er agent Collier. - Hej.
- Hej. Er I okay, Sean? - Ja, vi holder ud.
Men vi har ikke fundet Leilas søster. Derfor mailede jeg listen.
De savnede piger.
Ja, hvis vi løser gåden med listen, så fører den os til Samantha.
Jeg har tjekket navnene. Mailen stemmer.
Alle er mellem syv og otte og er forsvundet de seneste to år.
- Har de noget andet til fælles? - Nej. Ud over at alle er uløste.
Vi har ingen vidner eller gennembrud, indtil for et par dage siden-
- da det lykkedes Abby Stern at flygte.
- Hvad sagde hun om kidnapperne? - Det ved jeg ikke.
De har hemmeligstemplet forhøret og alt der vedrører sagen.
Jeg ved kun, at hun er hjemme. De bor udenfor Tulsa, i Oklahoma.
Jeg sender jeg adressen til jer. Måske kan I finde ud af mere.
- Ja. Mange tak, agent Collier. - Angela.
- Angela. Tak. - Vær forsigtig, Sean.
- Hvad siger du? - Vi kan være der om tolv timer.
En bilbombe er eksploderet i Washington D. C.
Det var et mordforsøg på vicepræsident Raymond Jarvis.
Han har hjernerystelse og svære brandskader på hænder og krop.
Det er uvist. Lægerne sagde, vi ved mere de nærmeste timer.
Han har heldig at være i live. Hans sikkerhedschef tog det værste.
Han kaldte sig patriot. Jeg har haft en forræder i mit hus.
Han snørede os alle. Mr President...
Tak. Hvordan kunne det her ske, Eli? Jeg forstår det ikke.
Hvordan har han det? Er han?
Din mand er en fighter. Jeg beklager, Erika.
Tak, fordi du er her. Du er som familie for ham.
Vi finder de skyldige.
Vicepræsidenten er ikke kommet til bevidsthed. Måske gør han det ikke.
Vi kan ikke tage chancen.
Han er velbevogtet. Vi kan ikke komme til ham.
Der er altid en udvej, mr Berg.
Hvorfor dør så mange store mænd uge?
Mens de middelmådige overlever.
Lige nu skal jeg bruge dine tjenester til en anden opgave.
Hent en pige, som vi har mistet.
Og når jeg finder hende? Skal jeg give hende en dosis?
Godt tænkt, mr Berg.
Intet græs vokser under dine sko.
Ryd op efter dig selv, når det gælder vidner.
- Det er forstået. - Lykke til.
De lukkede persiennerne. Der er nogen hjemme. Vi ved, I er der.
- Hvad vil I? - Er du Abby Sterns mor?
Vi taler ikke med medierne. Lad os være i fred.
- Vi er ikke journalister. - Min lillesøster er savnet.
Vi tror, der kan være en forbindelse med din datter. Tal med os.
Du er vores eneste chance for at finde hende.
Tak.
Et øjeblik.
Abby sover. Vi må tale lavt. Jeg fik ikke fat i jeres navne.
Jeg er Leila Buchanan og det er Sean.
Det gør mig ondt med din søster, men jeg ved ikke, hvad jeg kan gøre.
Dem der tog din datter kan have Leilas søster. Hvad sagde hun til politiet?
Abby kan ikke huske noget om menneskene, der tog hende-
- eller hvor hun blev holdt fanget. I morges måtte vi tage hende hjem.
- Hun må have sagt noget. - Det gjorde hun ikke. Ingenting.
- Hvor fandt de hende? - På en rasteplads i Stillwater.
Hun fik et lift, men hun ved ikke hvorfra.
Må jeg tale med hende? Måske kan hun huske noget.
Nej, som jeg sagde, så hviler hun sig.
Jeg beklager. Jeg ville ikke give jer falske forhåbninger.
Mrs Stern?
I ved ikke, hvordan det er. Min lille skat er hjemme.
Alt burde være fint, men det er det ikke.
- Hvem er I? - Vi ville se om jeres datter huskede...
- Det går ikke. Hvor kunne du? - Vi prøver bare at finde...
- Nej. I skal gå nu. - Hvorfor vil I ikke hjælpe os?
- Jeg bad jer gå. - Vi prøver at finde hendes søster.
Leila?
- Er du Leila? Samanthas søster? - Ja. Kender du hende?
- Gå i seng, Abby. - Alt er okay.
Det må I ikke gøre. Hun kender min søster.
Hun hørte dig. I skal gå, ellers tilkalder jeg politiet.
- Leila. - Du hørte, hvad hun sagde.
Gør det ikke. Vi har intet valg. Vi går nu.
Nu. Undskyld at vi forstyrrede.
Jeg beklager.
- Tror du ikke, din mor aner uråd? - Så ville hun ikke tage med mig.
Du må holde op med at tvivle på mig.
Hold op med at tro, at du er klogere end din mor. Der er ingen af os.
Flyt dig fra mig. Flyt dig.
Når hun har hentet modulet og du har gjort det, så gå til elevator tre.
- Åbn nødlugen... ...der er plastpladen og ligposen.
Vi har gennemgået det. Hvor er pistolen?
Jeg har talt med en ven, der kender til våben.
Han sagde, at.380 har en god stopkraft.
Og at vi skal tage lavhastighedskugler så kuglen ikke går igennem.
Især når det er et skud mod hovedet. Så skal man ikke rydde op.
Det må være svært.
At du har haft kommandoen så mange år og at jeg ændrer på det.
- Du har klaret det bedre end ventet. - Hvad mener du?
- Det var en kompliment. - Slet ikke. Hvad mente du?
Du ved, hvad jeg synes om det, du gjorde mod præsident Martinez.
Jeg klarede det godt. Det er derfor, du sidder her.
Vi kunne have forladt Inostranka når som helst.
Vi blev for at beskytte dig og de andre. Det var ikke let.
Men vi ventede, fordi vi var stærke.
Som lille var du bange for regnen. Skrækslagen-
- som om det var verdens undergang.
En dag tog jeg dig ud i en storm og vi blev drivvåde.
Jeg troede, at du ville indse, der ikke var noget at frygte.
Men du græd i timevis. Jeg skulle have taget dig ind.
Jeg burde have beskyttet dig, men jeg var stædig.
Jeg prøvede at tvinge dig til at være en, du ikke var.
En der var stærk.
Det var længe siden.
Jeg gentog fejlen. Jeg må acceptere dig, som den du er-
- og ikke udsætte dig for situationer som du ikke kan klare.
Det er ikke, hvad du vil høre. Jeg beklager.
Det gør jeg også.
Hvor er den?
Nede.
Forkert kode. Indtast koden igen.
- Forkert kode. Indtast koden igen. - Er der noget galt?
Det er din tur.
Den fungerer stadig.
Jeg var urolig for, at den var blevet beskadiget i styrtet.
Thomas?
Giv mig nøglen.
- Vend dig om. Vend dig om! - Nej, se på mig, når du trykker af.
Tror du, det gør det sværere? Du forårsagede det her.
Du er ikke sådan, Thomas.
Du aner ikke, hvem jeg er. Hvem jeg er blevet.
Jo. Jeg ser dig klart og tydeligt. Det her har du ikke fundet på selv.
Du er blevet irrelevant for vores folk og for mig.
Er det dine ord eller er det Isabels?
Så det er hende? Jeg funderede over det. Jeg...
Jeg så, hvordan I så på hinanden.
Du vælger hende frem for mig.
Jeg vælger mig. Jeg er træt af at leve i din skygge, bag dine ord.
Ord som jeg ikke engang tror på.
Nu er det min tur.
Nej. Du er ikke parat. Du har det ikke i dig.
Værsgo. Vis at jeg tager fejl.
Vis at du har det, der skal til. Gør det.
Jeg elsker dig.
- Hvor tror du, at de skal hen? - De lader til at have travlt.
- Tror du, at vi skræmte dem? - Ja, men de havde allerede pakket.
Vi må følge efter dem, hvis vi skal tale med Abby.
Han drejer af.
- Det kan være vores chance. - Okay.
Vent. Vend dig ikke om. Han ser lige imod os.
- Er hun stadig i bilen? - Nej, de steg ud.
- Okay. Det er min chance. - Jeg holder øje med manden.
Okay.
- Nej. - Lyt på mig.
- I fulgte efter os. - Jeg må spørge Abby om min søster.
Vi taler ikke med jer. Vi må køre nu.
Hør nu, mrs Stern!
Kan du huske, hvordan det føles, da Abby var væk?
Jeg er desperat. Må jeg ikke nok tale med hende?
Måske ved hun noget, der kan hjælpe mig med at finde min søster.
Bare nogle spørgsmål, så lader jeg jer være i fred.
Det er okay, mor. Jeg vil tale med Leila.
Tak, Abby.
Fortæl mig hvad som helst. Var du sammen med Sammy?
Hun kom nogle dage før, jeg stak af.
Hun var bange, men hun var stadig normal. Det er alle i starten.
Er alle de andre piger... Er de ligesom dig?
Nogle af os. Sygeplejersken siger, at vi hjælper folk.
Men slemme ting skete, da hun indsprøjtede os.
Kan du fortælle noget om stedet? Så du nogle billeder?
Eller ord på bygningerne?
Det var som et hospital, men ikke for almindelige mennesker.
Kan du huske hospitalets navn? Så du nogle skilte?
Jeg så noget i skraldespandene.
Medicinen havde en trekant.
Vi fortalte det til politiet, men de sagde, det var for vagt.
Var der noget andet? Nogen detalje?
Da jeg forlod hospitalet, så jeg et meget højt tårn.
- Mener du som et vandtårn? - Ja.
Pas på! Pas på! Bag dig.
- Hvad sker der? - Leila! Vi må af sted!
- Vi må af sted! - Denne vej.
Løb, Abby!
- Hvad skete der? - Er du okay, mor?
- Beskyt Abby. - Gå! Vi indhenter jer.
Kom nu. Læn dig mod mig.
- Jeg vil have min mor. - Det skal nok gå.
- Kom nu. Han kommer. - Jeg kan ikke. Hjælp Abby.
Fortsæt. Jeg får ham væk.
- Mor! - Abby!
Du må være modig.
Løb, Abby!
Kom nu!
Nej, vent.
Løb, Abby!
- Er du okay? - Du?
Han lever. Måske kan han give os nogle svar.
Kom nu, Abby!
Nej, mrs Stern! Abby! Det er okay. Kom tilbage.
Hvad er det? Abby?
Nej... Han var ikke ude efter Abby.
Hvad taler du om?
Han var ude efter dig.
Ray.
Hej. Du troede vel ikke, at du slap af med mig så let?
- Sig til, hvis De mangler noget. - Tak.
Det er okay. Alt løser sig, så snart jeg har talt med præsidenten.
- Du må ikke. Nogen kom til huset. - Hvem?
- To mænd. - De gjorde intet, vel? Er du okay?
Mig og børnene har det godt.
Raymond. De ved, hvad vores børn hedder og hvor de er.
De sagde, hvor vi end flygter hen, vil de gøre skrækkelige ting mod børnene.
De slår mig ihjel og så dig.
Jeg er ked af det, Erika. Det skulle ikke blive sådan her.
- Hvad har du gjort? - Jeg er ked af det.
Hvad har du gjort, Raymond?
Tænk på vores børn.
Jeg er ked af at skuffe dig.
- Hvor er Thomas? - Du bør nok bekymre dig om mig.
Jeg forstår ikke, hvad du mener, Sophia.
Han har fortalt alt, Isabel.
Jeg tænkte ikke klart. Jeg gjorde kun det, Thomas ønskede.
Isabel. Du ved, at det ikke er sandt.
Jeg så det i hans øjne, og nu ser jeg det i dine.
Du drev ham, men du gav ham bare det, hvad han ville have.
En der drev ham til at blive mere, end han virkelig er.
Selvfølgelig. Derfor blev han tiltrukket af dig.
- Jeg er så ked af det. - Min søn straffer jeg, som jeg synes.
Men desværre kan jeg ikke ignorere din illoyale opførsel.
Hvad mener du?
Læg dig på knæ, Isabel. Ned på knæ.
Nej, lad være.
Jeg vil ikke skyde dig. Du får et valg. Lytter du?
Jeg kan beordre, at ingen har noget med dig at gøre-
- at du ikke har nogen kontakt med os, ingen berøring eller øjekast.
At du bliver frosset ud resten af dit liv.
Du ville aldrig overleve det.
Eller?
Ræk mig din hånd.
Pistolen har kun en kugle, så det er ikke sikkert, jeg ville dø-
- men du kan vise din loyalitet.
Tvinger du mig at skyde mig selv?
Jeg tvinger dig ikke. Jeg vil have, at du træffer et valg.
- Jeg kan ikke. - Så lad være.
Men hvis jeg er usikker på din loyalitet, kan du ikke bo iblandt os.
- Nej, Sophia. - Jeg beklager.
Jeg kan ikke gøre mere. Din skæbne er i dine hænder, Isabel.
Husk, at den her verden hverken er din eller Thomas.
Jeg ved, at det ikke er let.
Vi kan køre nu.
Oversættelse: Jacob Jensen www.primetext.tv